Някаква промяна?
Не.
Благодаря.
Сензорите на Мойа не я засичат.
Това нещо е намалило видимостта си
до жалките 300 метри.
Крайтън, Мойа никога не е пътувала през по-гъста звездна мъгла.
Имаме трудности с ускорението и навигацията.
Възможно е капсулата да се бави по същата причина.
Дано да си прав, Пилот.
Старк?
Старк, ти ли си?
Не вярвах някога да те видя отново.
Медитирах, отколко време си на борда?
Около 2 соларни дни.
Върнах транспортната капсула, която ми заехте след бягството ми от базата Гаммак.
Радвам се, че вече си тук.
Трябва да поговорим насаме.
Важно е.
Какво търсиш сред нас, Заан? Не трябваше ли да си заключена в стаята си и да медитираш?
Така е, но този път времето ми с богинята свърши изненадващо рано.
Ерън излезе навън и от тогава не се е обаждала.
Вероятно усещането за опасност те е притеснило.
Колко дълго я няма?
Един соларен ден.
Решихме, че мъглата може да се окаже идеалното скривалище.
Ерън тръгна на разузнаване и не се върна.
Някакви сигнали?
Нищо.
Мойа, ти ли си?
Ерън!
Ерън?
Ерън, къде се загуби?
Д'Арго, нека първо да се кача на борда.
Търсихме те навсякъде.
Ерън! Ерън?! Пилот загубих сигнала.
Успях да я засека навреме, но в мъглата се образува някакъв отвор.
Точно под нас виждам планета.
Вижте на какво прилича капсулата.
Сякаш е водила ожесточени... сражения.
Казах ви.
Защо не излиза?
Какво, по дяволите?
Нарича се Закан.
И какво?
Дадах на Ерън цветето, преди да започна...
медитацията.
Оплакваше се от болки в главата.
Заканът има силно невротерапевтично действие.
Значи това чудо тук е лекарство за главоболие?
Не съвсем. Не. Онова цвете беше съвсем мъничко.
Насам.
Джон, трябва да се махнете оттук веднага.
От-от колко време съм тук?
Не много. Вероятно около арн.
Един арн?
Да.
Мъглата, вратата ще се затвори.
Трябва да се върна на планетата.
Внучката ми ме чака.
Тя няма да уцелее без транспортната капсула!
Ерън.
Това е единственият път към планетата.
Върнах се само да ви предупредя незабавно да излезете от мъглата.
Преди да е станало късно.
Не е възможно да имаш семейство или внучка.
Изчезна само за един соларен ден.
Един ден?
Да.
Виж, носиш медальона.
Същият, който ти даде Чиана,
за да се извини за кръстосвача.
Открадна го от последната търговска планета.
- Откраднала го е? - Да.
Каза, че го е купила.
Е, познаваш Чи...
Виж, ако ме е нямало един соларен ден, защо съм толкова стара?
Защо животът ми, спомените ми са толкова истински?
Ерън, не знам.
Ще се опитаме да разберем.
Може би...
мозъкът ти е създал лъжлива памет, за да компенсира остаряването.
Погледни се...
бях забравила колко си хубав.
Толкова млад.
Ето ти доказателство, че грешиш.
Ако е минал само един ден, защо медальонът е потъмнял?
Ерън, този медальон е антика.
Не ме интересува дали ми вярваш.
Живях на планетата 165 цикъла.
Родих и погребах трима синове, имам и внучка...
Ерън, престани.
... която ще умре, ако не се връна.
Ерън, Ерън.
Може ли да опитам?
Махни си ръцете от мен!
Ето. Приеми моите мисли.
Усещаш ли го?
Имаш ли някаква идея какво й се е случило?
За сега не.
Знам само, че е Ерън.
Пробите ДНК, кръвната картина и данните от скенера съвпадат.
Но по моите изчисления е остаряла със 160 цикъла.
За един ден?
Чувала съм за преждевременно остаряване... но не толкова бързо.
Обратимо ли е?
Не вярвам.
Научи ли нещо?
Още изследвам звездната мъгла.
Продължава да се сгъстява,
но сензорите на Мойа не са регистрирали токсини, които да станат причина за състоянието на Ерън.
- Прегледа ли планетата? - Атмосферата е киселинна и почти негодна за живот.
Може ли Ерън да е прекарала там 160 цикъла?
Не. Не би издържала и един.
Погледни това място.
Изумително.
Защо сме тук?
Само ще проверим какво е донесла Ерън.
От къде на къде? Нямаше я само един ден.
Не вярваш на онези глупости, нали?
Не. Но все пак може да открием нещо... интересно.
И ще го откраднем?
Не, разбира се.
По-лоша си и от мен. Харесва ми.
Какво правите тук?
Нищо.
Търсим някакви улики, за да разберем как се е
стигнало до онова ужасно, ужасно състояние на Ерън.
Това, което сте намислили е недостойно.
Заан помоли някой да наглежда Ерън.
Ще се заемеш ли?
Познаваш я по-добре. Защо не отидеш ти?
Чиана...
О, стига!
Не разбирам защо все аз трябва да върша черната работа. Винаги пращате мен.
Просто го направи! Тя може би умира.
Хей, не исках да те събудя.
Чиана. Ще ми помогнеш ли да седна?
Разбира се. Така добре ли е?
Ще ми подадеш ли онази чаша с вода?
Съжалявам. Не викай, Чиана.
Не, не, не. Съжалявам, Чиана.
Точно така. Точно така. Съжалявам.
Нямам много време. Вие също.
Какво се е случило с теб?
Живях, Пилот.
Не искам да ми вярваш, а само да ги убедиш да се махнат далеч от мъглата.
Радвам се, че успяхме да поговорим за последно, приятелю.
Как така? Ние пак... ще се виждаме.
Не, няма. Сбогом.
Пилот, остави я да замине?
Помоли ме да не ви казвам. Всички сте свободни да напуснете кораба.
Сигурен ли си, че мъглата е безобидна?
Така изглежда.
Значи, ако сляза на планетата няма да остарея с 200 цикъла?
Мойа не откри долу нищо, което би могло
да доведе до преждевременното остаряване на Ерън.
Джон, причината може да е навсякъде.
Тя ще умре, ако не я прибера.
Слизам долу, намирам я и я връщам обратно.
На повече от 30 микрота, максимум.
В най-лошия случай?
Ще остарея с няколко години.
Ерън! Дошъл съм да те върна на Мойа!
Върви си, преди да е станало твърде късно.
Няма да тръгна без теб.
Ерън, огледай се.
Тук ли си живяла през последните 160 цикъла?
Не може да е вярно.
Не бях тук. Домът ми е на друга планета. Там е различно.
Ерън, наоколо няма жива душа. Никой.
Не знаеш какво говориш. Моля те, върви си!
Ерън, не. Ела с мен на Мойа.
Не. Тръгвай.
Ерън!
Хвърли оръжието. Веднага.
Ако докоснеш баба ми още веднъж, ще те убия.
Чакай малко, ти си внучка на Ерън?
Разбира се! А ти кой си?
Аз съм Джон Крайтън.
Ти ли си Крайтън?
Да.
Значи е било истина.
Ти съществуваш.
Откакто се помня, баба все за теб говори...
И за някакъв...
кораб.
Мойа.
Всички. Баща ми... собственият й син я смяташе за луда.
Цикъл след цикъл тя се връщаше на това проклето място. Чакаше ви да дойдете за нея.
Нямаше я само един соларен ден.
Ден? Аз съм на 24 цикъла. Аз съм й внучка.
А аз я видях едва вчера.
Всичко е наред, бабо.
Не.
Тук съм.
Джон... върви си.
Не, дошъл съм да те прибера.
Вратата се отваря само за 4 арна. После изчезва. Трябва да тръгваш. Веднага.
Няма да те оставя!
Опитвам се да те спася.
Ако не се махнеш сега, ще останеш затворен тук цели 55 цикъла.
Както бях затворена аз.
Ерън, какво става, по дяволите?
Крайтън, прибери се на Мойа.
Ако искаш, можеш да се върнеш след 8 арна, когато вратата пак се отвори.
Обещавам, че ще те чакам, но сега трябва да тръгваш, преди да е станало късно!
Осем арна! Чакай ме!
Как е главата ти?
Като след здрав ритник.
Всъщност, тя само ме убоде.
На капсулата не исках да те злепоставям пред Райджъл, но...
Не си ме злепоставил.
Може би не.
Сега ти си една от нас. Не се дръж сякаш не те засяга.
Д'Арго... ще правя каквото си искам.
Не питай защо. Такава съм си.
Разбирам, но...
Да, но няма да ме промениш.
Вече започвам да разбирам.
Но не можеш да го приемеш, нали?
Да, така е.
Между нас няма да се получи... нали?
Д'Арго, ела горе, ако обичаш. Джон се връща.
Ерън ни каза истината, поне така мисля.
Тя има семейство на тази планета.
Срещнах внучката й.
Внучка?
Да, каза, че се налага да остане долу.
Искала да мине през онази врата, преди да се...
Боже, вие усещате ли нещо там горе?
Крайтън, сензорите на Мойа показват, че отворът в мъглата се затваря.
Остават ми приблизително...
...15 микрота.
- Мъглата се сгъстява прекалено бързо! - Джон, не те чуваме.
Крайтън, планетата изчезва от екраните!
Пилот, какво значи това?
Не смятам, че капсулата ще успее да премине навреме.
Джон, откажи се. Промени курса веднага!
Спокойно. Мога да се справя.
Джон, чуваш ли ме?
Пилот, какво стана?
Още малко. Още малко. Влизам в мъглата. Сега.
Пилот.
Молиш се за Крайтън?
Да. И за Ерън.
Сетих се какво може да ни помогне да разберем случилото се.
Разкажи ми.
Един от древните, на име Далик е описал нещо, което нарекъл сияние на времето.
Той вярвал, че във вселената се образуват мъгли,
където измеренията се срещат и времето престава да съществува.
Допускаш, че Мойа може да е попаднала в такова сияние?
Мислех си... че ако двамата с теб слеем душите си...
Да се слея с теб? Как ще ни помогне това?
Чувал съм, че когато делвийците убединяват съзнанието си, времето спира.
Да, опитваме се, но... ще се справиш ли?
Надявах се заедно да успеем да разберем
има ли изкривявание на континиума. Така ще знаем дали мъглата е извън времето.
Ако се слея с теб, съзнанието ти може да не издържи.
Възможно е.
Ето така.
Аз ще те водя.
Да, Пилот. Усетихме го.
Какво му е, бабо?
О, Крайтън.
Беше щастлив първите няколко цикъла.
Сигурно нещо му е напомнило за миналото.
Понякога и аз мисля за своето. За Мойа.
Никога не си била толкова тъжна.
Или съм го прикривала.
Ще се оправи ли?
Не ми харесва.
Прибрахме го от пустинната планета.
Показахме му благодатния свят.
Знам, постарахме се. И преди опитвахме, но винаги е бил голям инат.
Защо всички пришълци са толкова нещастни?
Защото не сме родени тук.
Това е твоят дом.
Не нашият.
Дай му още няколко цикъла.
Ще се съвземе.
Остави ме на мира.
Ще правя каквото си искам.
Не, Крайтън. Не. Трябва ми космическата технология, заключена в мозъка ти.
Разкарай се, Скорпи.
Вече е много късно.
Ще умра.
Ще умра точно тук, на тази планета. Никога няма да се докопаш до технологията.
Още ли говориш с призраците в главата си?
Да...
Да, да. Пак ме тормози.
Отиде си. Копеле.
Чудя се дали още ме търси. Е, добре.
Старк има една теория.
Смята, че е възможно Ерън да казва истината.
Тя наистина е живяла 160 цикъла.
Но как?
Проклятие! Да не си пила сок от фелип?
Чуйте ме... когато двамата със Заан се сляхме преди арн, някой усети ли нещо необичайно?
Ами, да. Вие ли сте били?
А ти Райджъл, почуства ли го?
Тронът ми спря. Замръзнах там горе за около микрот.
Но си беше в съзнание?
Разбира се.
Старк смята, че Мойа е попаднала
в, така нареченото, сияние на времето, където то престава да съществува.
Според нас сливането само ни е накарало да усетим безвремието в мъглата.
Разбирате ли, възможно е за Ерън то да е протичало нормално.
Значи сме ние. Ние не сме остарели.
Не ви вярвам.
Я се разкарайте.
Всички, които познаваме Крейс, Скорпиъс, синът ми... вече са стари?
Да.
Предполага се, че вътре в сиянието нищо не се променя. То постепенно се втвърдява
и всички в него остават в капана на вечното безвремие.
Пилот каза, че мъглата започва да се сгъстява.
Да.
Тогава да изчезваме! Да се махаме оттук!
Пилот, кога ще се появи онази планета?
Ако Ерън не е объркала нещо,
вратата ще се отвори след по-малко от арн.
Пораснали са.
Да. А сякаш ги посадихме едва вчера.
Как е коляното?
Добре си е. Още ме бива да тичам след красивите жени.
Ела да поседнем, старче.
Не искам да си докараш някой инфаркт.
Недей. Не ми говори така, жено. По-млад съм от теб с 200 цикъла.
Отбиват ли се Еникс и мекотелото, за което се омъжи?
Не е толкова лош.
Скучен е. Като всичко на тази планета, скучно.
Предупредих те. Опитах се да те върна навреме.
Да, знам.
Джон, отказах се от себе си и от миналото си още преди 100 цикъла. Защо още продължаваш да упорстваш?
Защото не съм градинар.
Никога не съм искал да бъда.
Единственото, което правим тук е
да съдим разни неща.
Аз съм пилот, Ерън.
Астронавт.
Такава беше мечтата ми.
Не мога да го забравя и не мога да приема това.
Съжаляваш ли?
За кое?
Че прекара последните 55 цикъла с мен.
Ерън, ако не беше ти, досега да съм поиграл на камикадзе с капсулата.
Искам си стария живот.
Макар и...
за един ден.
Надежда.
Само тя ме крепи.
Добре.
Гледай, да не се разочароваш, ако не се получи.
Не разчитай много.
Добре ли си?
Да, нищо ми няма. Нищо ми няма. Все старата болка.
Добре. да се връщаме в къщата. Трябва да си починеш.
Дай ми го.
Ето ти го.
Чия е снимката вътре?
Много добре знаеш.
На съпругът ти? Мъртъв е от 90 цикъла. Защо ти е да я носиш?
За да те дразня.
Знаеш ли какво си мисля?
Какво?
Не вярвам да е неговата. Сложила си моята снимка.
Не си въобразявай.
Да, моята снимка. Заобиколена от розички и сърчица.
Тогава го отвори.
Защо?
Отвори медальона и ще го видиш. Любовта на моя живот.
Не, не искам да гледам грозната му мутра.
Хайде. Да се връщаме в къщата.
Не беше грозен.
Продължавай да ми говориш за него
и сама ще се катериш по хълма.
Пилот, засичаш ли сигнали?
Абсолютно нищо.
Пазих го цели 50 цикъла. Дано работи.
Пилот, чуваш ли ме?
Чакам да го кажа от 50 проклети години. Харесва ми. Пилот, чуваш ли ме?
Защо си отиваш?
Остани с нас.
Върни се на благодатната планета и аз ще се погрижа за теб.
Мъглата е опасна.
Еникс, изслушай ме.
Аз съм умиротворител.
Ние сме родени в космоса и там трябва да умрем.
Прекарах голяма част от живота си с теб. Беше прекрасно.
Но настъпи ли моментът, искам да умра там горе.
Сбогом, бабо.
Добро момиче. А сега върви, преди да съм размислила.
Пилот? Пилот?!
Нищо. Нищо не чувам.
Чакайте.
Става нещо.
Отворът в мъглата - виждам го.
Джон, Ерън, чувате ли ни?
Може предавателят да не работи. Или Мойа да е заминала без нас.
Пилот, чуваш ли ме? Пилот?
Пилот? Отговорете, по дяволите, безполезни гадини такива...
Чуваме те.
Чуй това? Д'Арго, аз съм, Джон.
Джон, добре ли сте?
Можете ли да се върнете или да слезем да ви приберем?
О, не. Няма проблеми. Ще се справим и сами. Идваме към вас. Веднага.
Чакат ни. Чакат ни!
Да, така е. Да вървим.
Ерън, мила, добре ли си?
Да, нищо ми няма.
Да се връщаме на Мойа.
Отиваме у дома.
Аз... исках да я върна преди... за да може да... да опиташ да...
Тя... тя умря. По пътя. Няма я. Ерън... Ерън я няма вече.
Вратата е нещо като...
орбита между измеренията.
Появява се в мъглата над пустинната планета на всеки 55 цикъла.
Знаеш ли как да излезем от мъглата?
Е, може да слезете на планетата, където живях.
Тогава какво чакаме? Да вървим.
От там няма измъкване, Чиана.
Няколко населени планети, малка колония.
Обиколих ги от край до край, изход просто не съществува.
По-добре отколкото да останем тук завинаги.
Да, може би.
Имах достатъчно време за размисъл.
Убеден съм, че ако излезем от мъглата
точно по входящата траектория, може и да успея да си върна живота.
Дали ще е един арн или 200 цикъла по-късно.
Но... как да намерим координатите на изходната позиция?
Аз мисля, че знам решението. Не съм сигурен, но предполагам, че трябва просто да тръгнем... назад.
Какво имаш предвид, Пилот?
Мъглата се движи заедно с нас, от момента, в който навлязохме в нея.
Следователно задната част на Мойа още е в самия й край.
Давай тогава. Пълен назад.
Опитвам се.
Но не мога. Мъглата толкова се сгъсти...
...през последния арн, че Мойа вече не се движи.
Значи заседнахме?
Страхувам се, че е така.
Опита ли скок в пространството?
Левиатаните...
не са пригодени за скокове на заден ход. Това може да ни убие.
Пилот, само един мъничък скок, колкото да излезем от мъглата.
Ако ще правим скок,
мисля, че трябва да тръгнем напред към планетата, не назад.
Това ли искате? Искате да прекарате живота си на онази планета?
На място, където никога няма да видите близките си.
Аз бях там.
Нека ви уверя, че какъвто и да е рискът си струва да опитаме да се върнем.
Аз съм с Джон. Не мога да се откажа от миналото. Искам да видя сина си отново.
Аз също. Казах ви да не влизаме в мъглата.
Съгласен съм с вас.
Богинята да ни е на помощ.
Пилот, приготви кораба за обратен скок в пространството.
Остави го, Д'Арго.
Ерън... ще опитаме да се измъкнем. Казах им плана ни и...
Имаше толкова много места, който исках да ти покажа, хора... Онова езеро в Мейн.
Когато бях малък прекарвахме лятото там. Имаше повече комари от бълхите на помиярите.
Но двамата с татко не забелязвахме...
тогава една нощ, астронавтите стъпиха на луната.
Помня как гледах нагоре към небето.
Бях разбрал какво искам да правя с живота си.
А бях само на 4 години. Така се надявах да те заведа там.
По дяволите, скъпа... вече ми липсваш. Сега на кого ще разказвам всички тези глупости?
Обичам те.
Отвори медальона и ще го видиш. Любовта на моя живот.
Започвам процедура за обратен скок в пространството. Кахейну да пази Мойа.
Сега пък какво?
Заан, какво става?
Пилот! Какво правиш?
Започнах скока, но времето спира.
Трябва да се измъкнем!
Ръцете ми. Не мога да мръдна. Трябва да продължите сами от командното.
Побързайте!
Не мога да стигна таблото!
Помощ!
Старк!
Двамата с Крайтън сме изминали пътя на Сливането.
Мога да му помогна.
Ако го направим сега, можем да задържим времето за него.
Заан, как, по дяволите, говориш с мен?
Слях духа си с този на Старк. Трябва да се върнеш в командното и да стартираш скока.
Защо Пилот не го направи?
Не може да мръдне.
Всички са вцепенени, с изключение на теб.
Не знам колко дълго мога да задържа времето.
Побързай, Джон.
Вече съм стар за това...
Побързай, Джон! Не издържам повече!
Не трябва да спираш!
Продължавай!
Какво е това, по дяволите?
Прилича ми на нещо като звездна мъгла.
Вече започнах химическите тестове.
Какво мислите? Да влезем ли?
Вижда ми се подходящо място да се укрием от умиротворителите.
За сега Скорпиъс не ни притеснява. Но не съм сигурна, че е безопасно.
Спокойно, Чиана.
Ще взема капсулата и ще изляза да поогледам наоколо.
Какво е това?
Взех го от Заан за главоболието.
Кани се да направи същото?
Да, а проклетия предавател не работи!
Пилот, всички сме съгласни да продължим.
Без мен.
С изключение на Чиана. Влизаме в мъглата.
Тръгваме сега.
Спри! Пилот, веднага спри кораба!
- Ти си млад? - Да.
Заан, добре ли си?
Какво правиш тук?
Не трябваше ли да си в стаята си и да медитираш или както там го наричаш?
Млъкни, Райджъл. Какво има, Заан?
Не помните ли?
Кое?
Тогава доверете ни се. Не влизайте в мъглата.
Защо?
Имахме видение. Усещане за ужасна опасност.
Казах им. Казах им да не влизат там. И аз го усетих, Заан.
Пилот, промяна в плана. Завивай, приятел.
На ляво, по-далеч от мъглата.
Пълно ускорение.
Старк... защо Ерън и Крайтън са млади?
Струва ми се, че сме се върнали във времто, преди да влезем в мъглата.
Но защо те не го помнят... а ние - да?
Защото още нищо не се е случило.
Няма какво да помнят, Заан.
С нас не е така, защото, когато Мойа се освободи, бяхме слети.
Ами живота на Ерън и нейното семейство?
Смята се, че всяка врата в сиянието на времето
свързва нашия свят с безкраен брой вселени.
Значи е възможно Еникс още да е жива?
Да... и да оплаква смъртта на баба си.
Исках да ти покажа това.
Намерих я сред списъка на робите, продадени в мините на Кетин.
Кой е този?
Записан е като... "Джоти, син на Ка Д'Арго".
Синът ми.
Синът ми е продаден в робство.
Откога знаеш? Защо не ми каза веднага?!
Току-що научих.
Д'Арго, ако Старк не ти беше казал, изобщо нямаше да разбереш!
Д'Арго, пусни го, моля те!
Имаме достатъчно време.
Търгът не трае само няколко соларни дни. Ще намерим начин да спасим Джоти.
Добре. Съжалявам Старк.
Аз... ще... помогна на сина си, Заан.
Трябва да има някакъв начин.
- Какво? - Нищо.
Не усещаш ли?
Какво?
Не знам. Просто имам... чувството...
че се е случило нещо.
- Между нас? - Да.
И какво според теб се е случило?
Нямам представа.
Ако беше така, сигурна съм, че щяхме да го помним.
Ела да погледнеш това.
Това е медальонът, който ми подари Чиана.
Намерих го в капсулата.
Механизмът май заяде.
Слагала ли си нещо вътре?
Не, нищо.
Каквото и да е било, вече е прах.
Превод и Субтитри: Bulgaria TEXT '2000